Vloga medicinske sestre anesteziologinje pri zmanjševanju okoljskega odtisa anesteziološke prakse: pregled literature
Trajnostna anesteziološka praksa je prepoznana kot ključen element pri zmanjševanju okoljskega odtisa zdravstvenega sistema, pri čemer imajo anesteziološke medicinske sestre osrednjo vlogo pri izvajanju ukrepov, ki hkrati varujejo paciente in okolje. Julija 2025 je bila izvedena pregledna raziskava v bazah PubMed, Web of Science in Scopus, ki je vključevala prosto dostopne angleške študije, objavljene med letoma 2020 in 2025. Analiziranih 19 študij. Dokazi kažejo, da lahko anesteziološke medicinske sestre zmanjšajo vpliv na okolje z uvedbo tehnik nizkega pretoka, prehodom na popolno intravensko anestezijo, racionalno uporabo večkratne opreme, zmanjšanjem in pravilnim ločevanjem odpadkov ter z izobraževanjem ekip. Kot uspešni modeli so bile prepoznane storitve pod vodstvom medicinskih sester ter reorganizacija ambulantnih posegov, ki so zmanjšale porabo virov in okrepile vlogo medicinskih sester. Glavne ovire so pomanjkanje izobraževanja, omejeni viri in šibka institucionalna podpora. Vključevanje teh strategij v kurikule, nacionalne smernice in bolnišnične protokole bi lahko pospešilo trajnostno anestezijo na Hrvaškem.
Avtorske pravice (c) 2026 Valentina Ješić, Martina Smrekar, Sabina Babić, Nikolina Vratan https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Zdravstveni dispečer kot člen verige preživetja pri zunajbolnišničnem srčnem zastoju: pregled literature
Zunajbolnišnični srčni zastoj je pomemben javnozdravstveni problem z nizko stopnjo preživelosti. Zdravstveni dispečer ima ključno vlogo v verigi preživetja z zgodnjim prepoznavanjem srčnega zastoja in vodenjem laikov pri dispečersko podprtem oživljanju. Izveden je bil sistematični pregled literature v bazah PubMed, SpringerLink, ProQuest in Web of Science, objavljene v obdobju med letoma 2020 in 2025. Od 257 zadetkov je bilo v končno analizo vključenih 10 prispevkov, ki so bili analizirani s kvalitativno vsebinsko analizo. Identificirane so bile tri tematske kategorije: prepoznavanje in obravnava zunajbolnišničnega srčnega zastoja, medosebna dinamika zdravstvenega dispečerja in klicatelja ter sistemski dejavniki kakovosti dispečerske obravnave. Zdravstveni dispečer ni le logistični koordinator, temveč aktiven člen, ki neposredno vpliva na izid bolnika. Učinkovitost zahteva usklajeno delovanje klinično-operativnih, medosebnih in sistemskih dejavnikov, kontinuirano usposabljanje ter psihosocialno podporo zdravstvenih dispečerjev.
Avtorske pravice (c) 2026 Anita Novak https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Psi pomočniki kot podpora samostojnosti, zdravju in socialni participaciji oseb z invalidnostjo
Osebe z invalidnostjo se pogosto soočajo z omejitvami pri vključevanju v vsakodnevne dejavnosti. Psi pomočniki so pomembna podpora pri izboljšanju samostojnosti, varnosti in zdravja ter dobrega počutja. Namen raziskave je bil spoznati izkušnje oseb s psom pomočnikom pri vključevanju v za osebo z invalidnostjo pomembne dejavnosti (okupacije). Izvedena je bila kvalitativna opisna raziskava z devetimi poglobljenimi polstrukturiranimi intervjuji. Udeleženci so bili izbrani z namenskim vzorčenjem. Posneti intervjuji so bili dobesedno prepisani in analizirani s kvalitativno vsebinsko analizo. Izkušnje oseb z invalidnostjo so bile povezane z lažjim vključevanjem v vsakodnevne dejavnosti, večjo samostojnostjo pri izvedbi njim pomembnih dejavnosti, večjo telesno aktivnostjo, občutkom socialne sprejetosti ter podporo duševnemu zdravju. Udeleženci so hkrati opisovali tudi izzive, povezane z neozaveščenostjo javnosti, omejitvami pri vključevanju v javno okolje, vedenjskimi težavami psa in finančnimi obremenitvami. Ugotovitve poudarjajo potrebo po večjem ozaveščanju javnosti in strokovni podpori lastnikom psov pomočnikov.
Avtorske pravice (c) 2026 Špela Mihevc, Nataša Ogrin Jurjevič, Simona Urbiha https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Viri zdravstvenih informacij, sposobnost ocenjevanja njihove verodostojnosti in zanimanje za vsebine, povezane z zdravjem
Neformalno izobraževanje odraslih predstavlja pomemben kontekst za pridobivanje znanja, povezanega z zdravjem. Poleg centrov za krepitev zdravja izvajajo programe, usmerjene v dvig zdravstvene pismenosti, tudi ljudske univerze. Na udeležencih programov ljudskih univerz je bila izvedena raziskava, usmerjena v ugotavljanje interesa odraslih za zdravstvene vsebine ter sposobnost kritične presoje zdravstvenih informacij. Uporabljene so bile univariatne, bivariatne in multivariatne statistične analize. Rezultati so pokazali, da so respondenti kot najpogosteje uporabljen vir zdravstvenih informacij navedli poljudne članke, objavljene na spletu. Najvišjo stopnjo zaznane verodostojnosti so pripisali pisnim strokovnim virom in zdravstvenim delavcem, kot najpomembnejši kriterij za oceno zanesljivosti zdravstvenih informacij pa so izpostavili točnost, jasnost in verodostojnost. S faktorizacijo odgovorov na postavke interesa za zdravje smo identificirali štiri interesna področja: prehrana, telesna dejavnost, obvladovanje zdravstvenih stanj ter duševno zdravje in osebnostni razvoj. Ugotovitve kažejo na jasno potrebo po izobraževalnih intervencijah, ki krepijo kritično vrednotenje zdravstvenih informacij in so usmerjenje v razširjanje in poglabljanje poznavanja omenjenih štirih interesnih področij, povezanih z zdravjem.
Avtorske pravice (c) 2026 Tanja Rupnik Vec, Tamara Štemberger Kolnik https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Veščine komuniciranja izvajalcev zdravstvene nege v zahtevnih interakcijah s pacienti
V zadnjih letih se je struktura pacientov, ki vstopajo v zdravstveno obravnavo, spremenila, s tem pa so se spremenile tudi potrebe po znanju, veščinah in kompetencah izvajalcev zdravstvene nege za komunikacijo z raznolikimi pacienti. Namen raziskave je bil ugotoviti izkušnje, potrebe in ovire izvajalcev zdravstvene nege s pacienti, ki jih doživljajo kot težavne. Zastavili smo si sedem ciljev, iz katerih smo določili raziskovalna vprašanja. Raziskava je temeljila na kvalitativnem raziskovalnem pristopu s tehniko intervjuvanja. V priložnostni vzorec je bilo vključenih deset izvajalcev zdravstvene nege, sedem oseb ženskega spola in tri osebe moškega spola, ki so stari med 26 in 58 let ter imajo med 5 in 38 let delovnih izkušenj v zdravstvu. Intervjuvanci kot poseben izziv zadnjih nekaj let vidijo predvsem paciente, ki vstopajo v zdravstveno obravnavo z višjimi pričakovanji, paciente, ki ne razumejo navodil ali jih ignorirajo, nezaupljive paciente, paciente s specifičnimi diagnozami in agresivne paciente, ob tem pa poudarjajo pomen veščin izvajalcev zdravstvene nege, ki znajo ustrezno komunicirati s takšnimi pacienti ter ohraniti zbranost in mirnost tudi v nepredvidljivih in stresnih situacijah.
Avtorske pravice (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Koncept okupacijskega ravnovesja v delovni terapiji - pregled literature
Okupacijsko ravnovesje je temeljni koncept delovne terapije, povezan z zdravjem, blaginjo in vsakodnevnim delovanjem. Izveden je bil splošni pregled literature po smernicah Joanna Briggs Institute. Iskanje je potekalo v bazah CINAHL Ultimate, PubMed in Web of Science. V končno analizo je bilo vključenih 15 člankov, objavljenih med letoma 2017 in 2025. Raziskave obravnavajo okupacijsko ravnovesje v kontekstu duševnega zdravja, dela in vsakdanjega življenja, sprememb življenjskega sloga, socialne izključenosti in življenjskih prehodov. Opredeljeno je kot subjektivna, večdimenzionalna in dinamična izkušnja. Delovnoterapevtske intervencije na tem področju vključujejo strukturirane programe, skupinske obravnave, okupacijsko analizo, refleksijo življenjskega sloga in vzpostavljanje rutin. Ugotavljamo, da ima okupacijsko ravnovesje v sodobni delovni terapiji pomembno vlogo. Poudarjena je potreba po povezovanju subjektivne izkušnje uporabnika z objektivno strokovno presojo delovnega terapevta ter po nadaljnjih longitudinalnih raziskavah okupacijskega ravnovesja kot napovednika zdravja in blaginje.
Avtorske pravice (c) 2026 Cecilija Lebar https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Spodbujanje pozitivnega vedenja pri otrocih in mladostnikih z vedenjskimi motnjami: Pristop negovanega srca
Namen prispevka je predstaviti Pristop negovanega srca, ki se uveljavlja kot na dokazih temelječ in v praksi preverjen pristop pri obravnavi otrok in mladostnikov z vedenjskimi motnjami, motnjo pozornosti s hiperaktivnostjo ter opozicionalno kljubovalnim vedenjem. V središču pristopa je koncept sistematičnega usmerjanja pozornosti na pozitivne vedenjske vzorce in dosežke posameznika, s čimer se krepi občutek kompetentnosti, razvija pozitivna samopodoba ter zmanjšuje pojavnost nezaželenega vedenja. Uporaba pristopa presega okvir starševskih intervencij, saj se uspešno implementira tudi v izobraževanju, bolnišničnem okolju, pravosodju, rejniški skrbi ter različnih službah za duševno zdravje otrok in mladostnikov. Prispevek podrobneje obravnava temeljna načela pristopa, analizira njegove teoretične premise in izpostavlja empirične dokaze o učinkovitosti, ki kažejo na pozitivne učinke v smislu izboljšanja socialno-čustvenih kompetenc, krepitve odnosov ter zmanjšanja vedenjskih težav. Namen prispevka je predstaviti Pristop negovanega srca kot prepoznano, dokazano in učinkovito metodo ter opozoriti na možnosti njegove uporabe v pedagoški, klinični, terapevtski in širši strokovni praksi.
Avtorske pravice (c) 2025 Helena Grmek https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Model poti pacienta s srčnim popuščanjem za dvig navigacijske zdravstvene pismenosti: kvalitativna študija v Sloveniji
Srčno popuščanje je vse večji izziv, ki zahteva usklajeno obravnavo, vključevanje pacientov in sistemsko integracijo, kar pogosto ovirajo razdrobljena komunikacija, nedosledne smernice in pomanjkanje podpornih storitev. Raziskava opisuje pot pacientov s srčnim popuščanjem v Sloveniji ter s sodelovanjem deležnikov oblikuje integrirani model oskrbe. Izvedena je bila kvalitativna raziskava, ki je vključevala: (1) pregled uradnih spletnih virov, (2) poglobljene intervjuje z uporabniki in strokovnjaki, (3) intervjuje s specializiranimi timi, (4) oblikovanje modela poti in (5) validacijo predlagane poti. Analiza je temeljila na refleksivni tematski analizi. Poudarjena je bila potreba po standardiziranih poteh, nacionalnih smernicah in sistematičnem spremljanju. Ključni so interdisciplinarno sodelovanje, enakopraven dostop do rehabilitacije, vključevanje nevladnih organizacij ter ProBNP testiranje na primarni ravni in preventivni program za zgodnjo diagnostiko in samoučinkovitost. Soustvarjena in validirana pot oskrbe lahko izboljša koordinacijo, preglednost in usmerjenost k pacientu ter zmanjša informacijske vrzeli, hkrati pa krepi navigacijsko zdravstveno pismenost in opolnomočenje pacientov.
Avtorske pravice (c) 2025 Andreja Ljubič, Tamara Štemberger Kolnik, Andreja Hrovat Bukovšek https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Sposobnost samooskrbe oseb s sladkorno boleznijo
Samooskrba (self-care) je sposobnost osebe, da sama skrbi za svoje zdravje in bolezen. S to raziskavo smo želeli ugotoviti, kakšna je samooskrba oseb s sladkorno boleznijo tipa 1 in tipa 2 na Hrvaškem pred individualizirano edukacijo in po njej. Za zbiranje podatkov smo uporabili standardiziran vprašalnik Pregled dejavnosti samooskrbe pri sladkorni bolezni (Summary of Diabetes Self-Care Activities, SDSCA), ki smo ga dopolnili z demografskimi podatki in podatki iz bolnišničnega informacijskega sistema. V raziskavi je sodelovalo 396 bolnikov, ki so hospitalizirani na Kliniki Vuk Vrhovac. Tridnevna individualizirana edukacija je bila zasnovana kot tematsko strukturirana edukacija. Po edukaciji je statistično ugotovljeno znatno izboljšanje pri vseh dejavnostih samooskrbe. V nekaterih dimenzijah samooskrbe obstajajo razlike med moškimi in ženskami. Edukacija znatno izboljšuje oceno zdrave prehrane v skupini pacientov z vrednostmi HbA1c >7,5. S temi ugotovitvami raziskave smo dokazali, da individualizirana edukacija pomaga pri samostojnosti pri samooskrbi, ko je prilagojena osebnim potrebam pacientov.
Avtorske pravice (c) 2025 Snježana Gaćina, Blaž Mlačak, Bojana Filej https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Vpliv kronične pelvične bolečine na kakovost življenja žensk
Kronična pelvična bolečina prizadene med 5,7 % in 26,6 % žensk ter vpliva na različne vidike njihovega življenja. Namen sistematičnega pregleda literature je opredeliti dejavnike, ki vplivajo na kakovost življenja žensk s kronično pelvično bolečino, ter izpostaviti ključna področja, na katera bolečina vpliva. Literaturo smo iskali v mednarodnih podatkovnih bazah CINAHL ultimate, ScienceDirect in MEDLINE, z uporabo ključnih besed: chronic pelvic pain AND women, women chronic pelvic pain AND quality of life, chronic pelvic pain AND gynecology, chronic pelvic pain AND holistic care. V pregled je bilo vključenih 11 znanstvenih člankov, objavljenih po letu 2018. Na podlagi tematske analize smo oblikovali štiri vsebinske sklope: dejavniki, ki vplivajo na kakovost življenja žensk s kronično pelvično bolečino; vpliv kronične pelvične bolečine na telesno zdravje in kakovost življenja; vpliv kronične pelvične bolečine na duševno zdravje in kakovost življenja; vpliv kronične pelvične bolečine na medosebne odnose. Naše ugotovitve kažejo, da kronična pelvična bolečina pomembno zmanjšuje kakovost življenja žensk ter vpliva na njihovo telesno in duševno zdravje ter socialno delovanje. Zdravstveni delavci moramo kronično pelvično bolečino obravnavati kot večdimenzionalni pojav in pri tem slediti biopsihosocialnemu modelu zdravja.
Avtorske pravice (c) 2025 Urša Bartol https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Medpoklicno sodelovanje v procesu paliativne oskrbe pacienta s črevesno stomo
Rak debelega črevesa in danke spada po incidenci med najbolj pogoste rake v Sloveniji. Posledica kirurškega zdravljenja je velikokrat črevesna stoma. Skrb za pacienta z neozdravljivo boleznijo in črevesno stomo zahteva medpoklicno sodelovanje. Namen raziskave je predstaviti pomen medpoklicnega sodelovanja v procesu paliativne oskrbe pacienta s črevesno stomo. V raziskavi smo uporabili kvalitativni pristop, metodo analize besedila ter tehniko nestrukturiranega intervjuvanja. Uporabili smo neslučajnostni namenski vzorec, v raziskavo so bili vključeni: kirurg, medicinska sestra, enterostomalna terapevtka, psihologinja, koordinatorica zdravstvene obravnave in medicinska sestra v patronažnem varstvu. Sodelujočim v raziskavi je v procesu paliativne oskrbe pacienta s črevesno stomo pomembna psihična in fizična priprava pacienta na operativni poseg. Poudarijo tudi edukacijo o negi črevesne stome, ki jo vodi enterostomalna terapevtka. Sodelujoči v raziskavi izpostavijo prednosti in ovire medpoklicnega sodelovanja. Najpomembnejša prednost medpoklicnega sodelovanja je kakovostna in varna obravnava pacienta, ovira pa pomanjkanje kadra.
Avtorske pravice (c) 2025 Ivona Botić https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Počitek pri kronični bolečini v spodnjem delu hrbta – razkorak med prakso in smernicami
Kronična nespecifična bolečina v spodnjem delu hrbta je pogosta in predstavlja javnozdravstveni ter ekonomski izziv. Sodobne smernice priporočajo ohranjanje aktivnosti, omejevanje dolgotrajnega počitka in prilagojeno vključevanje dela. Napačna prepričanja o počitku lahko vplivajo na priporočila fizioterapevtov in okrevanje bolnikov. V presečni študiji je 104 fizioterapevtov iz primarnega zdravstva v Sloveniji preko spletnega vprašalnika izpolnilo HC-PAIRS, Back-PAQ in vprašanja o kliničnem primeru (aktivnost, delo, počitek). Največja skladnost s smernicami je bila pri telesni aktivnosti (54 %), medtem ko so bila priporočila glede dela (neskladna pri 89 %) in počitka (neskladna pri 64 %) v veliki meri neskladna. Večina fizioterapevtov je še vedno svetovala omejitve počitka v postelji, kljub dokazom o škodljivosti dolgotrajnega počitka. Rezultati poudarjajo potrebo po izboljšanem strokovnem izobraževanju za spodbujanje aktivnega pristopa in skladnost s smernicami, kar lahko izboljša izide bolnikov.
Avtorske pravice (c) 2025 Alenka Groboljšek, Maja Frangež https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Razširjenost mitov o motnjah hranjenja med celjskimi srednješolci
Obdobje mladosti je zaznamovano z biološkimi spremembami, zaradi katerih se oblika telesa mladih opazno spreminja, želja po nadzoru teh sprememb pa lahko nezavedno vodi v nenadzorovano vedenje, ki povzroči razvoj motenj hranjenja. Prevalenca motenj hranjenja med slovensko mladino močno narašča, zato smo v raziskavi proučili, v kolikšni meri celjski srednješolci (N = 386) poznajo mite o motnjah hranjenja, kako je poznavanje mitov o motnjah hranjenja povezano z nekaterimi dejavniki (spol, starost, stopnja izobrazbe staršev in osebna izkušnja) in iz katerih virov celjski srednješolci pridobijo znanje o motnjah hranjenja. Za pridobitev podatkov smo uporabili kvantitativno metodo raziskovanja, spletno anketiranje. Ugotovili smo, da celjski srednješolci poznajo večino najbolj razširjenih mitov o motnjah hranjenja. Spol udeležencev se je pokazal kot statistično pomembna spremenljivka, ki vpliva na poznavanje mitov, kjer so moški izkazali slabše poznavanje kot ženske, šola pa kot tisto okolje, v katerem srednješolci pridobijo največ znanja o motnjah hranjenja. Izhajajoč iz rezultatov raziskave spodbujamo razvoj preventivnih izobraževalnih programov, ki so usmerjeni na moško populacijo.
Avtorske pravice (c) 2026 Ana Rotovnik Omerzu https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Menedžerske kompetence pri vodilnih v zdravstvu – eksplorativna raziskava v izbranih zdravstvenih organizacijah
V raziskavi smo preučevali, kako vodilni kadri v zdravstvu ocenjujejo pomembnost menedžerskih kompetenc, lastne upravljavske veščine ter njihovo usklajenost. Preučevali smo tudi vpliv predhodnega izobraževanja na tem področju in pripravljenost za nadaljnje usposabljanje. Identificirali smo šest ključnih področij kompetenc (komuniciranje, vodenje zaposlenih, načrtovanje, finančno upravljanje, reševanje problemov in upravljanje ustanove) ter razvili vprašalnik, prilagojen slovenskemu kontekstu. V raziskavi je sodelovalo 134 anketirancev iz 15 zdravstvenih ustanov, kar predstavlja 31,46-odstotno odzivnost. Povprečne ocene pomembnosti kompetenc so se na petstopenjski lestvici gibale med 4,6 in 4,7, kar kaže na njihovo visoko zaznano vrednost, medtem ko so bile samoocene lastnih veščin nižje, in sicer med 3,5 in 3,9. Največja usklajenost je bila ugotovljena pri vodenju zaposlenih, največji razkorak pa pri finančnem upravljanju. Statistična analiza je pokazala pomembne razlike med zaznano pomembnostjo in samooceno (p < 0,001) ter med skupinami z in brez izobraževalnih izkušenj. Ugotovitve kažejo na visoko ozaveščenost o pomenu kompetenc ter na potrebo po ciljno usmerjenih izobraževanjih.
Avtorske pravice (c) 2025 Saša Terseglav, Boštjan Kušar, Brigita Skela Savič https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Menedžment kot ključni dejavnik kakovostnih storitev v zdravstvu
V zadnjih desetletjih so zdravstveni sistemi po vsem svetu doživeli pomembne spremembe, ki jih pogojujejo dejavniki, kot so globalizacija, staranje prebivalstva, fluktuacija kadra, podnebne spremembe ter spreminjajoče se vrednote in pričakovanja družbe do zdravja. Namen raziskave je bil s pregledom znanstvene literature preučiti povezavo med menedžmentom in kakovostjo obravnave pacientov v mednarodnem okolju. Za pridobitev relevantnih podatkov smo izvedli temeljit pregled literature z naslednjimi vključitvenimi kriteriji: časovna omejitev na zadnjih pet let, prost dostop do celotnih besedil in vsebinska ustreznost glede na raziskovalni cilj. Po selekciji in analizi virov je bilo v končno analizo vključenih 18 znanstvenih člankov. Rezultati vsebinske analize potrjujejo ključno vlogo menedžmenta pri zagotavljanju kakovostne zdravstvene obravnave na vseh ravneh zdravstvenega varstva. Ugotovitve poudarjajo pomen strateškega razvoja vseh zdravstvenih poklicev in nujnost aktivne podpore menedžmenta v javnih zdravstvenih zavodih. Okrepljena vloga menedžmenta lahko pomembno prispeva k izboljšanju kakovosti obravnave pacientov, povečanju zadovoljstva zaposlenih ter k višji ravni zadovoljstva uporabnikov zdravstvenih storitev. Na podlagi ugotovitev priporočamo okrepljeno vlaganje v razvoj vodstvenih kompetenc zaposlenih v javnem zdravstvenem sektorju.
Avtorske pravice (c) 2025 Alja Mikec, Milena Kramar Zupan https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Fizioterapevtska obravnava bolečine v križu pri tekačih – pregled literature
Bolečina v križu je pogost problem, ki omejuje tekače pri teku. Fizioterapija, ki temelji na konzervativnem zdravljenju, kratkoročno in dolgoročno pripomore k odpravi težav. Namen prispevka je preučiti vzroke za nastanek bolečine v križu pri tekačih in raziskati učinkovite fizioterapevtske pristope. Uporabili smo pregled strokovne ter znanstvene literature, objavljene v podatkovnih zbirkah Pedro, COBISS, ProQuest in Pubmed. Zadetke smo omejili z vključitvenimi kriteriji: vsebinsko ustrezni članki, objavljeni v celotnem besedilu in v obdobju zadnjih 10 let ter v slovenskem in angleškem jeziku. Izmed 978 zadetkov smo za končno analizo uporabili 15 člankov. Oblikovali smo 47 kod, ki smo jih razdelili v tri vsebinske kategorije. Fizioterapevtska obravnava vključuje kombinacijo različnih terapevtskih vadb (za aktivacijo trupa, raztezanje, ravnotežje, koordinacijo in moč), manualne terapije (sklepnih mobilizacijskih in mehko tkivnih tehnik) in fizikalnih energij (ultrazvok, termo terapija in elektroterapija), ki so najučinkovitejši konzervativni postopki za zmanjšanje bolečine v križu.
Avtorske pravice (c) 2025 Ema Hegler, Monika Zadnikar https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Sindrom izgorelosti pri medicinskih sestrah instrumentarkah v operacijskih sobah v Republiki Hrvaški
Sindrom izgorelosti (angl. burnout syndrome) na delovnem mestu je stanje popolne fizične, psihične in čustvene izčrpanosti, ki jo povzroča stres na delovnem mestu. Zdravstveni delavci, ki delajo v operacijskih sobah, so izpostavljeni tveganju za razvoj sindroma izgorelosti. Namen raziskave je bil ugotoviti povezavo kroničnega stresa s sindromom izgorelosti pri medicinskih sestrah instrumentarkah v operacijskih sobah v Republiki Hrvaški. V raziskavi je sodelovalo 427 medicinskih sester instrumentark. Za oceno kroničnega stresa je bil uporabljen Trier inventar, psihološki vprašalnik za kronični stres Univerze v Trierju. Doživljanje sindroma izgorelosti je bilo raziskano z enim vprašanjem iz Vprašalnika za proučevanje povezave incidence ravni stresa in nenalezljivih kroničnih bolezni, ki ga je razvila Kadirić. 40,3 % vprašanih medicinskih sester instrumentark je potrdilo, da so doživele sindrom izgorelosti na delovnem mestu. Ugotovljena je bila statistično pomembna pozitivna korelacija med stopnjo ocene doživetega sindroma izgorelosti na delovnem mestu in rezultatom na Presejalni lestvici kroničnega stresa (ρ = 0,45), prav tako pa tudi z rezultati na vseh lestvicah Trierjevega inventarja za kronični stres. Pri tem je bil sindrom izgorelosti na delovnem mestu v najvišji korelaciji z rezultatom na lestvici Kronična zaskrbljenost (ρ = 0,42), v najnižji pa z rezultatom na lestvici Socialna preobremenitev (ρ = 0,30). Uvajanje psihoedukacije kot dela preventivnega programa v terapevtskem smislu bi vplivalo na prepoznavanje in preprečevanje sindroma izgorelosti ter na zmanjšanje kroničnega stresa.
Avtorske pravice (c) 2025 Enesa Kadirić, Marjana Merkač Skok, Danica Železnik https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Mnenje izvajalcev zdravstvene nege o evtanaziji
Evtanazija odpira razprave in polemike po celem svetu. Je aktualna tema, ki ima mnogo nasprotnikov in zagovornikov. Ker so pri obravnavi pacienta, ki zaprosi za evtanazijo, ključni zdravstveni delavci, je njihovo mnenje o evtanaziji in njeni legalizaciji še posebej pomembno. Namen raziskave je bil ugotoviti, kakšna sta mnenje in pogled izvajalcev zdravstvene nege o evtanaziji. Raziskava je temeljila na kvalitativnem raziskovalnem pristopu in deskriptivni metodi dela. V raziskavo smo vključili 12 izvajalcev zdravstvene nege, ki so zaposleni na različnih področjih zdravstvene dejavnosti. Ugotovili smo, da imajo intervjuvanci zdravstvene nege v večini pozitiven odnos do evtanazije in bi jo v Sloveniji legalizirali. Izrazili so zaskrbljenost nad njeno zlorabo, kar bi bilo treba preprečiti z jasno zakonodajo in strogimi pogoji za izvedbo evtanazije. Z raziskavo ugotavljamo pozitivno naklonjenost intervjuvancev evtanaziji, na kar kažejo tudi druge podobne raziskave. Najpogostejša razloga za njeno legalizacijo sta avtonomija odločanja posameznika o svojem zdravljenju in preprečitev trpljenja. Tisti, ki nasprotujejo evtanaziji, so kot najpogostejši razlog navedli vero, ki ne odobrava odvzetja življenja, saj je le-to sveto.
Avtorske pravice (c) 2025 Kristina Rakuša Krašovec https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Kje smo in kam gremo: eksperti o kulturni kompetentnosti v slovenskem zdravstvu
Slovenska družba postaja vse bolj raznolika, kar zahteva, da zdravstveni sistem razvije kulturno kompetentnost. Ta je ključna za zagotavljanje pravične in kakovostne oskrbe za vse. Prvi korak v razvoju kulturne kompetentnosti je ocena trenutnega stanja na tem področju, kar je bil osnovni namen naše raziskave. Temeljila je na kvalitativni metodologiji – osmih polstrukturiranih intervjujih s strokovnjaki na preučevanem področju. S pomočjo usmerjene vsebinske analize smo pridobljene podatke uvrstili v 6-stopenjski kontinuum odzivov na raznolikost po Crossu. Kulturne destruktivnosti nismo zaznali. Identificirali smo elemente kulturne nezmožnosti (strah, predsodki) ter kulturne slepote (univerzalni pristopi brez prilagoditev, pomanjkanje kulturne občutljivosti). Največ podatkov je kazalo na kulturno predkompetentnost v zdravstvenem sistemu, ki jo označujejo naraščajoče zavedanje o raznolikosti, prvi zametki izobraževanj ter projekti na področju kulturne kompetentnosti, ni pa še sistemskih rešitev. Sklepamo, da se zdravstveni sistem premika v smeri kulturne kompetentnosti, čeprav nas čaka še dolga pot. Družbene spremembe in politični diskurz lahko hitro vplivajo na nazadovanje sistema.
Avtorske pravice (c) 2025 Helena Kristina Halbwachs, Helena Blažun Vošner, Marija Ovsenik https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Ocenjevanje varnosti domačega okolja starejših odraslih z ocenjevalnim orodjem HOME FAST
V starajoči se družbi postaja reševanje izzivov starejših odraslih ključno za zagotavljanje njihove varnosti in kakovosti življenja. Padci v domačem okolju predstavljajo eno izmed največjih nevarnosti pri starejših odraslih, saj pogosto vodijo v izgubo samostojnosti. Študenti različnih strok so v okviru interdisciplinarnega raziskovalnega projekta z uporabo ocenjevalnega orodja Home FAST prepoznali dejavnike tveganja v domačem okolju starejših odraslih. Ocenili so 26 bivališč oseb, starejših od 65 let. Rezultati so pokazali, da so prisotne naslednje nevarnosti za padce zaradi drsečih površin (69 %), nepritrjenih preprog (50 %), pomanjkanja ročajev v kopalnici (65 %) in nevarnosti pri uporabi stopnic (42 %) ter kuhinjske opreme, ki je ne dosežejo (65 %). Številni domovi nimajo ustrezne osvetlitve (15 %) ali označenih robov stopnic (80 %), kar dodatno povečuje tveganje za padce. Ugotovitve poudarjajo pomen prilagoditev bivalnega okolja ter preventivnega delovanja. V pomoč starejšim odraslim in njihovim svojcem so študenti izdelali informativno brošuro s praktičnimi napotki glede zagotavljanja varnega domačega okolja.
Avtorske pravice (c) 2025 Jan Strajnar, Žak Kreča, Filip Pretnar, Sara Drevenšek, Eva Logar, Dolores Sodja, Katarina Hekić https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Izzivi integracije prostovoljstva v sistem dolgotrajne oskrbe starejših
Pomanjkanje delovne sile v dolgotrajni oskrbi je vse večji izziv, zato številne evropske države sistematično vključujejo prostovoljce kot dopolnilni vir oskrbe starejših odraslih. Raziskava, izvedena na fokusnih skupinah s 53 udeleženci, analizira ključne ovire in sistemske ukrepe za izboljšanje prostovoljskega angažmaja. Ugotovitve kažejo, da vključevanje prostovoljcev omejujejo pomanjkljiva koordinacija, nejasne vloge in nizka družbena prepoznavnost prostovoljstva. Mladi prostovoljci se soočajo s psihološkimi in logističnimi izzivi. Dodatno oviro predstavlja odsotnost formalnih spodbud, kot so davčne olajšave in certifikati. Raziskava poudarja potrebo po zakonski ureditvi, vključitvi prostovoljstva v izobraževalni sistem ter profesionalizaciji koordinacije. Inovativni modeli, kot so časovne banke in medijske kampanje, bi prispevali k večji družbeni legitimnosti prostovoljskega dela, okrepili medgeneracijsko solidarnost ter izboljšali kakovost oskrbe starejših odraslih.
Avtorske pravice (c) 2025 Karmen Erjavec https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Upravljanje kakovosti in izboljšanje zdravstvene obravnave pacientov pri endoskopski retrogradni holangiopankreatografiji z uporabo visokopretočne nosne kanile
Endoskopska retrogradna holangiopankreatografija (ERCP) je invaziven postopek, povezan z velikim tveganjem za respiratorne zaplete, kot sta hipoksemija in hiperkapnija. Namen raziskave je bil oceniti učinkovitost visokopretočne nosne kanile (HFNC) v primerjavi s konvencionalno nosno kanilo (CNC) pri vzdrževanju oksigenacije in ventilacije med ERCP. V prospektivno, randomizirano pilotno raziskavo je bilo vključenih 20 pacientov, razdeljenih v dve skupini (HFNC n=10; CNC n=10). Spremljali smo nasičenost s kisikom (SaO₂) in parcialni tlak CO₂ (paCO₂) pred in po posegu. Podatke smo analizirali z Levenejevim testom in t-testom za neodvisne vzorce. Skupina HFNC je dosegla statistično značilno višjo nasičenost s kisikom (98,28 ± 3,15) kot skupina CNC (93,00 ± 5,96; p=0,024). Prav tako je imel HFNC statistično značilno nižji paCO₂ (5,36 ± 0,70) v primerjavi s CNC (6,34 ± 0,62; p<0,01). V skupini HFNC je bilo manj epizod desaturacije in potreb po intervencijah na dihalnih poteh. Rezultati kažejo, da uporaba HFNC med ERCP izboljša oksigenacijo, zmanjša retencijo CO₂ in poveča varnost pacientov, zlasti pri tistih z višjim respiratornim tveganjem. Kljub omejitvam majhnega vzorca so ugotovitve skladne z literaturo in podpirajo nadaljnjo uporabo HFNC v gastroenterološki endoskopiji.
Avtorske pravice (c) 2025 Valentina Ješić, Vesna Zupančić https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Specialna HumanUP masaža zatilja pri osebah z zatilnim glavobolom
Zatilni glavoboli predstavljajo približno 60 % kroničnih glavobolov, povzročenih zaradi sprememb v vratnem delu hrbtenice. Možen vzrok za nastanek teh glavobolov je tenzijski pritisk obvratnih mišic na nasadišča vretenc, posebej atlasa. HumanUP je metoda, kjer z vibracijskim pritiskom poskušamo spremeniti prikrajšavo in minimalno dislokacijo vretenc na način, da z masažnim aparatom masiramo nasadišča obvretenčnih mišic. Testirali smo 90 pacientov, v raziskavo pa smo jih vključili 72, ki so izpolnjevali vključitvene kriterije. Bolečine smo testirali s standardiziranimi vprašalniki, VAS, MSQ, MIDAS in HIT-6 in z linearnimi meritvami gibljivosti sklepov vratnega dela hrbtenice. Raziskava je je trajala 6 mesecev. Pri 87,5 % pacientov se je intenziteta bolečine po prvem tretmaju zmanjšala za 42 %, po drugem tretmaju za 53 % in po tretjem tretmaju za 77 %. Merjenja antefleksije, retrofleksije in notranje rotacije so pokazala izboljšanje gibljivosti za najmanj 26 % že po prvem tretmaju, za 45 % po drugem in za 55 % po tretjem tretmaju. Predstavljena masaža zatilja po metodi HumanUP je nova oblika fizioterapije, ki nas usmerja v razmišljanje o vzrokih vratnih bolečin ter zatilnih glavobolov. Raziskavo bomo nadaljevali in analizirali vzroke nastanka zatilnih glavobolov ter vratnih sindromov.
Avtorske pravice (c) 2024 Damnjan Damnjanović, Zmago Turk https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
TheraSuit pri otrocih s cerebralno paralizo - mnenja fizioterapevtov o učinkovitosti metode
Metoda TheraSuit je intenziven terapevtski program, ki pospešuje funkcionalni in psihomotorični napredek ter otrokom pomaga pri učenju pravilnih vzorcev gibanja in nudi vadbo funkcionalnih veščin. Cilj raziskave je pridobiti vpogled v izkušnje in mnenja fizioterapevtov o učinkovitosti metode TheraSuit pri obravnavi otrok s cerebralno paralizo. Raziskovalni dizajn je empirično kvalitativen. Uporabljen je bil polstrukturiran intervju, pri katerem je sodelovalo 6 TheraSuit fizioterapevtov. Vse intervjuje smo posneli, zapisali transkripte in jih analizirali ter uredili s kodiranjem. Oblikovali smo 2 kategoriji in 10 podkategorij. Ugotovili smo širino izoblikovanih izkušenj in mnenj izvajalcev. Pri izkušnjah je izpostavljena pomembnost pretekle prakse, individualno odločanje o primernosti in postopku izvedbe terapije. Medtem ko smo učinke razdelili na nivoje okvare-funkcije, dejavnosti in sodelovanja. Cilje si TheraSuit fizioterapevti zastavijo skupaj z otroki in starši. Intervjuvanci priznavajo prenos sposobnosti v domače in šolsko okolje. Z raziskavo omogočamo pogled fizioterapevtov na učinkovitost metode TheraSuit in pripomoremo k nadaljnjim raziskavam na tem področju.
Avtorske pravice (c) 2024 Ana Knavs, Monika Zadnikar https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Organizacijska kultura kot pomemben dejavnik uspešnosti uvajanja sprememb
Organizacijska kultura v zdravstvu je dinamična in predstavlja tako izzive kot priložnosti, saj vpliva na vedenje zaposlenih in organizacijske rezultate, a je njeno spreminjanje zahtevno, zlasti brez informiranih in pripravljenih zaposlenih. Podporna delovna kultura lahko olajša prehod med spremembami in zaposlene pripravi na lažje sprejemanje sprememb in sodelovanje v njih. Raziskava v Splošni bolnišnici Novo mesto je ugotavljala pripravljenost zaposlenih na spremembe, njihovo razumevanje vloge in odgovornosti pri uvajanju sprememb ter stopnjo zavzetosti v procesu sprememb. Rezultati so pokazali, da so zaposleni v povprečju visoko ocenili svojo pripravljenost na spremembe (M = 4,05; SD = 0,68), z najvišjimi ocenami za odprtost do novih metod in razumevanje sprememb kot priložnosti za izboljšanje kakovosti dela. Podobno so zaposleni izrazili visoko zavedanje o svoji vlogi in odgovornosti pri uspehu sprememb, zlasti glede vpliva njihovega dela na dosego ciljev (M = 4,04; SD = 0,71). Kljub temu pa je bila opazna tudi raznolikost v odgovorih, kar kaže na potrebo po ciljno usmerjenih ukrepih za povečanje pripravljenosti med manj odprtimi skupinami. Rezultati raziskave so pokazali tudi, da trenutno v bolnišnici prevladuje organizacijska kultura klana, sledi ji kultura trga.
Avtorske pravice (c) 2024 Milena Kramar Zupan, Andreja Gradišek https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Spletne strani kot vir informacij v okviru skupnostne skrbi za duševno zdravje marginaliziranih odraslih: ocena kakovosti
Spletne strani se uporabljajo kot vir informacij v okviru skupnostne skrbi za duševno zdravje marginaliziranih odraslih. Uporaba novih tehnologij postaja za marginalizirane odrasle samoumevna, kjer jih večina na spletu ne doživlja stigmatizacije, vzroke za neuporabo pa se pripisuje njihovim socialno ekonomskim okoliščinam, kulturi in življenjskemu slogu. Namen raziskave je bil oceniti kakovost spletnih strani s področja duševnega zdravja in identificirati primere dobre/slabe prakse. Uporabljen je bil kvalitativni raziskovalni pristop. V analizo in oceno kakovosti je bilo vključenih 25 spletnih strani, zajetih preko iskalnika »google« z izhodiščno ključno besedo: »duševno zdravje«. Za oceno so bili uporabljeni kriteriji berljivost, kakovost informacij, uporabnost in vizualna zasnova. Spletna stran »Program Mira« in ostale spletne strani Nacionalnega inštituta za javno zdravje se izkazujejo kot primer dobre prakse. V nabor 25 zadetkov so se uvrstile tudi sponzorirane spletne strani slabše kakovosti. Regulacijske, organizacijske, izobraževalne in medijske omejitve slovenskega prostora rezultirajo tako v vsebini kot v uvrstitvi posameznih spletnih strani. Z kontinuiranim medsektorskim pristopom je potrebno na integriran način zagotoviti, da se najkakovostnejše spletne strani s področja duševnega zdravja avtomatično uvrščajo med prvih deset zadetkov, saj v večini odrasli posameznik pogleda zgolj prvih deset zadetkov spletnih strani.
Avtorske pravice (c) 2024 Vesna Zupančič https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Življenjske vloge po poškodbi hrbtenjače – kvalitativna fenomenološka raziskava
Poškodba hrbtenjače je poškodba živčnih celic, ki skrbijo za prenos signalov med možgani in preostalim telesom, kar lahko povzroči trajne okvare telesnih funkcij pod mestom okvare in ima velik vpliv na vsakodnevno življenje osebe. V proces soočanja z nepričakovanimi spremembami so vključeni tudi delovni terapevti. Namen raziskave je bil raziskati, kako osebe po poškodbi hrbtenjače doživljajo spremembe življenjskih vlog. Kvalitativna raziskava je bila izvedena na vzorcu 6 oseb s paraplegijo z metodo poglobljenih intervjujev. Iz kvalitativne tematske analize so izšle štiri glavne teme in devet podtem. Izkazalo se je, da je sodelovanje v vlogah za osebe po poškodbi hrbtenjače velikega pomena, saj želijo ostati enakovredni člani družbe. Sprejemanje sprememb je proces, ki poteka dlje časa, v tem procesu je pomembna podpora socialnega okolja, najpogostejša ovira pa nedostopno grajeno okolje. Različne prilagoditve fizičnega in okupacijskega okolja osebam po poškodbi hrbtenjače omogočajo ohraniti vloge in identiteto, izpolniti cilje ter živeti zadovoljujoče življenje. Vpogled v življenjske vloge uporabnika lahko delovnemu terapevtu pomaga pri razumevanju in načrtovanju nanj usmerjene terapije, ki ga bo opolnomočila in mu olajšala vrnitev v domače okolje.
Avtorske pravice (c) 2024 Ema Maier, Zorana Sicherl https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Vloga ekoterapije v sodobni preventivni in kurativni medicini
Na zdravljenje z naravo oz. ekoterapijo lahko gledamo kot na eno izmed ekosistemskih storitev, ki jih ponuja narava, pojmujemo pa jo lahko tudi kot pomembno komplementarno metodo v sklopu integrativnega medicinskega pristopa. Koncept ekoterapije v globalnem smislu ni nov, v slovenskem prostoru doslej o tem še ni bilo veliko napisanega, vključevanje različnih ekoterapevtskih metod v naše zdravstvo pa je šele v povojih. Pregled znanstvene literature na temo ekoterapije za obravnavo nekaterih pogostih motenj telesnega in duševnega zdravja je bil izveden v spletni podatkovni bazi PubMed. V izbranih člankih smo pregledali tudi navedene reference in izmed njih izbrali dodatne članke, relevantne za obravnavano temo. Tako smo v analizo vključili skupno 58 člankov. Izbrani članki so bili pregledani in urejeni glede na hierarhijo dokazov ter analizirani glede na obravnavano komponento zdravja oz. klinično indikacijo. Zbrani dokazi kažejo učinkovitost in uporabnost ekoterapevtskih pristopov pri različnih skupinah bolnikov, čeprav je še veliko vrzeli v razumevanju osnovnih fizioloških mehanizmov, ki se odvijajo v človeškem telesu ob različnih ekoterapevtskih intervencijah.
Avtorske pravice (c) 2024 Luka Kristanc, Nevenka Kregar Velikonja https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Identificirane negovalne diagnoze in intervencije zdravstvene nege pri starejših odraslih v patronažnem varstvu
Oblikovanje načrta zdravstveno-negovalne obravnave starejših in ob tem uporaba negovalnih diagnoz ter na podlagi le-teh načrtovanje intervencij zdravstvene nege pripomore k oblikovanju kontinuirane v pacienta usmerjene zdravstvene nege. Študija raziskuje pojavnost negovalnih diagnoz in intervencij zdravstvene nege pri starejših odraslih v patronažnem zdravstvenem varstvu ter proučuje, ali se incidenca razlikuje glede na življenjsko okolje, izobrazbo in spol. Za analizo arhivskih podatkov, zbranih v okviru projekta CoNSENSo, je bila uporabljena kombinacija kvantitativnega in kvalitativnega pristopa k raziskovanju. Izveden je bil retrogradni pregled dokumentov, s katerim smo želeli pregledati izbor negovalnih diagnoz in intervencij zdravstvene nege, zbranih na vzorcu 732 starejših odraslih. Za identifikacijo negovalnih diagnoz je bila uporabljena klasifikacija po modelu NANDA. Pri prepoznavanju negovalne diagnoze obstajajo statistično pomembne razlike med pojavnostjo negovalnih diagnoz glede na stopnjo izobrazbe, spol in bivalno okolje (mesto/podeželje). Pridobljeni podatki potrjujejo pomembnost uporabe negovalnih diagnoz in načrtovanje intervencij zdravstvene nege za učinkovito vodenje obravnave pacienta v domačem okolju.
Avtorske pravice (c) 2024 Tamara Štemberger Kolnik, Jolanda Lamot, Andreja Ljubič, Boštjan Žvanut https://creativecommons.org/licenses/by/4.0
Identifikacija potreb pridelovalcev – ovire in razvojne možnosti ter izbor zelišč z največjim tržnim potencialom
Pridelava zelišč ima pomembno vlogo v evropskem gospodarstvu. Dejstvo, da je večina posušenega rastlinskega materiala pridelanega v naravi in/ali uvoženega iz držav izven EU, kaže, da obstaja priložnost za okrepitev trajnostne proizvodnje in predelave zelišč v Evropi in Sloveniji. Ker ni podatkov o potrebah, možnosti povezovanja in odkupovanja ter okoljsko in tržno najustreznejših zeliščih za pridelavo v Sloveniji, je cilj te študije z izvedbo poglobljenih intervjujev ključnih akterjev (N = 18) predstaviti ugotovitve analize potreb pridelovalcev in odkupovalcev s strani ključnih deležnikov. Rezultati so pokazali, da potrebe po zeliščih v Sloveniji naraščajo, prav tako pa obstaja velika potreba po organiziranem odkupovanju zelišč. Največje ovire za pridelavo vidijo v nizki odkupni ceni, premajhni pridelavi, nepovezanosti pridelovalcev ter manjku zadruge, ki bi omogočila povezanost deležnikov na trgu. Intervjuvanci vidijo rešitev v pomoči ministrstva za kmetijstvo, vzpostavitvi raziskovalne institucije za strokovno podporo na področju zeliščarstva ter vključitvi zelišč v turistično, kulinarično in terapevtsko ponudbo, pri čemer je ključno prepoznavanje pomembnosti lokalnih surovih.
Avtorske pravice (c) 2024 Nevenka Kregar Velikonja, Sabina Krsnik, Karmen Erjavec https://creativecommons.org/licenses/by/4.0